Til minne om Rick Finkelstein.
For hundrevis av år siden, da romerne okkuperte Britannia,
var klanene i nord umulige å temme,
så keiseren, Hadrian, reiste en mur over øyen
for å stoppe de dødelige plyndringene og kontrollere landsbygda.
Selv om Romerriket til slutt falt,
står muren fortsatt.
Riddere i de sørlige kongerikene vokter vollen,
og frykter fortsatt det mystiske nord,
der noen klaner, under ledelse av en vis druidesirkel,
er tilfredse med å fredelig dyrke jorden,
mens andre ser for seg en dag da muren må falle.
Måtte flammen bære stemmene våre
til stjernene vi sover under,
la åndene velsigne hjemlandet vårt
mens vi hedrer den gamle kodeksen vi følger.
Å, himmel,
druider fra alle klaner samler seg her for å forstå mysteriene dine
og lære om fremtiden.
Et stjerneskudd
fra stjernebildet Dragen.
Dette er et tegn
om å ta til våpen, gå over muren
og kreve de fruktbare landene som rettmessig tilhører oss.
Legg dette i kammeret for sikkerhets skyld.
Broder Brude,
av og til må du la ting ligge.
Er vi ikke veiledere for folket i nord?
Hvorfor lære gammel trolldom om vi ikke bruker den for en god sak?
Jeg begynner å tvile på at druidesirkelen effektivt kan lede kelterne lenger.
Dette stjerneskuddet kan bety en ny tidsalder for kelterne.
En tidsalder av fred.
Folket vårt er lei av å kjempe.
Derfor inviterte jeg den malte stammen til å bli med.
Pikterne.
For å oppfordre klanene til å krige.
De kan være veldig motiverende.
Jeg tar
deg!
Ved sol og måne,
skifter stilling, to som én,
druider, dans!
Ved lyset fra månen, som all kraft strømmer fra,
skal vi vise folket veien fremover
med blod
og stål!
Greit, dere spyende fotslikkere!
I morgen skal væpnerne som har gjort meg fornøyd
slås til riddere
og få hvert sitt sølvsverd.
Dette er deres siste prøve
i kamp.
Og vinneren
får en andel
av innsamlingen.
Begynn.
Ikke bli for skuffet, alle kan ikke bli riddere.
Du blir sikkert en god soldat.
Jeg skal ikke ta imot ordre. Jeg skal gi dem.
Legg til vekten din!
Skaff et sverd!
Endelig, noe interessant.
Jeg får en stol ved ridderens bord.
Trenger du alltid to venner for å få opp sverdet?
Jeg har ventet lenge på å gi horemunnen din juling.
Det burde åpenbart gi opp, Gareth.
Jeg gir ikke opp.
Det vil du.
Jeg gir opp.
Vær så snill, Gareth.
Sir Gareth.
Første dag i måneden! Betal!
Kom med betalingene!
Betal!
Vis respekt for sir Horsa.
Hva? Nei.
Vær så snill.
Her er blodpengene dine. Måtte de gagne deg.
Pass munnen din!
Betal!
Kom igjen, betal!
Mynter.
Hvordan gagner vel noen mynter fra fattige?
Tror du den muren er nok til å beskytte deg fra barbarene?
Vis litt respekt!
Tiden er inne! Alle må betale!
De siste månedene har de forberedt seg på krig.
Skal vi la dem treffe datteren din?
Gå inn. Gå.
Hvem tror du forsvarer garnisonen?
Du der. Du er nestemann.
Gamle mann!
Har du leire i ørene?
Det er på tide å betale skatt.
Handelen har tørket ut.
Folk er redde, de har flyttet sørover.
Jeg har ikke solgt nok til å gi dere en andel.
Du kjenner rutinen.
Må jeg forfriske minnet ditt?
Du har øye for kvalitet.
Tolv dager av livet mitt på den.
Hvor mye av deg selv har du ofret til én ting?
Skaper han trøbbel?
Nei!
Jeg viser ham bare hvem som er sjefen.
Den kjennes lett.
Noen av dem hadde for lite, mester.
Men det skjer ikke igjen. Behold min andel.
En væpner som gir fra seg andelen sin?
Jeg ville bare hedre deg.
Du hedrer meg
ved å adlyde ordrene mine.
Knel.
Lavere.
Husker du den lukten?
Det er stanken fra de fattige og allmuen.
Hvorfor vil du tilbake dit, gutt?
Jeg er ingen gutt lenger, mester.
Og jeg vil ikke tilbake.
Jeg vil bli ridder.
Det er dette du har jobbet så hardt for,
og du vil kaste det bort.
Hvorfor?
Barmhjertighet.
Du er flink med sverd, men har kostet meg.
Hent utstyret ditt og stikk.
Du blir ikke slått til ridder.
Men jeg har gjort alt du har bedt om.
Jeg har smurt rustningen din, passet på hestene.
Jeg har ikke noe annet.
Etter mine beregninger skylder du meg hundre kroner.
Gi meg dem.
Så kan du få sverdet ditt.
Du kan bli en av oss!
Du kan bli ridder.
Jeg må stjele for å tjene så mye.
Da er det best du begynner.
Sverg på livet ditt.
Jeg sverger troskap.
Sverg på livet ditt.
Jeg sverger troskap.
Flere riddere, mer krig.
Alle pill råtne.
Reis dere, riddere av sir Horsas garde!
Taket mitt lekker,
men ikke så mye.
Kom igjen.
Mer suppe, Begilda.
Han er en voksen mann.
Legendene sier at da dragene levde, tjente de menneskene.
Så jeg syntes bordservise var passende.
Men ingen kjøper det.
Hvem vil vel røre en øgle hver gang de drikker?
Det blir populært igjen, skal du se.
Folk trenger et tegn å tro på.
Fem år.
Du spurte hvor mye jeg hadde ofret?
Fem år med å pusse støvlene til mesteren min.
Og er det en orden du fortsatt vil tilhøre?
Pesten tok foreldrene mine.
Prestene ble kvitt meg så snart som råd.
Det var vanskelig å være væpner,
men jeg hørte hjemme.
Som ridder får du respekt.
Jeg skal skaffe hundre kroner og sverdet mitt.
Jeg skal ikke være fattig lenger.
Der jeg kommer fra, sier vi:
"De fattige er de første som lider, men de første som hjelper."
Det er ærbart.
Himmelen gråter!
Hva slags magi er dette?
Det er et tegn.
Det er et tegn!
- På hva? - Kanskje en mulighet!
Be porten fordoble vaktholdet.
Dette kan være et keltertriks.
Ja vel.
Faren min pleide å utvinne jord og stein, og av og til sa han...
Verktøyet hans!
Han sa at av og til
slapp himmelen en stein til jorden,
en stein full av rikdom.
Den er nord for muren.
Det er malte kannibaler overalt.
Du har rett.
Men jeg vedder på at det er gull i enden av regnbuen.
Jeg kan gjøre det.
Lykke til.
Da jeg så dere unggutter løpe rundt i landsbyen,
lurte jeg på hva vår sønn kunne ha blitt.
Jeg ville ha gitt ham dette halskjedet
han kunne gi til sin elskede.
Kanskje du kan bruke det en dag.
Salpeter.
Har vi fått forrådet ennå?
Ja.
Jeg har en ridders lønn å bruke på deg nå, kjære.
Cuthbert.
Ser jeg en ridder?
Nei, jeg tok feil.
Bare en tigger.
Uten et rødt øre.
Så langt.
Han skal sørover
og finne en varm gate å dø i.
Du tar som vanlig feil.
Jeg skal nordover.
Over muren.
- Jeg ser ikke! - Arrester ham!
Han har sverdet mitt!
Kom igjen!
Han slipper unna!
Hjelp! Tyv!
Han er på muren!
Innta postene deres!
Du er tapt i myra nå.
Lykke til blant barbarene!
Du svelger ordene dine når jeg kommer tilbake med full taske
og krav om å bli ridder!
Jeg kan fortsatt treffe ham!
Spar pilene dine.
De spiser levra hans til lunsj.
Ingen vil huske deg, Gareth!
Kom frem.
Et tusen kroner hvis det finnes hundre.
Pesten ta meg. En drage.
Gull.
Tilbake til trollmannen!
Ikke prøv deg. Det er mitt!
Nei!
Skygge om dagen, lyst om natten,
for å følge mitt bud i fullt månelys!
Brødre. Vårt største våpen er her.
Det er et tegn!
Det tok meg en time å brygge det!
Man må sikkert være tålmodig for å lage gift.
Gift?
Dette skal holde deg frisk.
Hva er dette for et sted?
Alt som er igjen av druidenes samlede kunnskap.
De er profetene våre
og oraklene våre.
Jeg var lærling hos Den hvite sirkel
og forberedte meg på den store prøven
for å fortjene denne kappen.
Da startet Brude skrekkveldet sitt,
og druidene ble drept.
Brude.
Trollmannen?
Jeg må finne ham.
Han har drageeggene.
- Ja. - Og de er verdt mye.
Ingen vet hva han vil gjøre med dem.
Men spar på styrken din.
Du får snart møte Brude,
nå som du er på vår side.
Jeg står bare på min egen side.
Er du sikker?
Se.
Druidene spådde at et gunstig tegn ville vise seg på himmelen.
Og det har det.
En drage har vendt tilbake til oss,
og jeg tror den tok deg med til oss.
Den reddet livet ditt.
Du er utvalgt.
Et tegn.
En drage ville av og til
dele hjertet sitt med et skadd menneske som hadde fortjent respekt.
Du beskyttet eggene uten tanke på deg selv.
Kan dette være farlig?
Jeg vet ikke. Jeg er bare lærling.
Akkurat nå lærer jeg oppknyttingsmagi.
Knutene skal forsvinne.
Jeg var en gang lærling.
Væpner.
Før du ble ridder.
Ja.
Jeg visste det!
Måten du brukte sverdet på.
Og måten du trosset barbarene på.
Du følger den gamle kodeks.
Gamle kodeks?
Merlin, den første druiden,
omgikk drager for over 400 år siden.
De hjalp kongen kalt Arthur bringe fred til hele øyen.
De første dragene lærte ridderne en æreskodeks.
"En ridder sverger å være tapper.
"Hjertet hans kjenner bare dyd.
"Sverdet hans..."
Resten er uleselig, det står bare "sverdet hans".
Forsvarer de hjelpeløse.
Så du kan den.
Ja.
Vi fremsier den hver dag.
Lorne. Er den murkravleren våken?
Murkravler?
Det er Rhonu.
Vil du ha et råd?
Bare nikk og si ja.
Jeg ba deg binde sørlendingen.
Trekk unna!
Rhonu, han kan hjelpe.
- Han er ridder, og dragen reddet... - Ikke ridder.
Jo, og jeg har ingenting imot deg.
La meg gå forbi, så går jeg.
Drep gutten,
hvis du tror det hjelper.
Vent!
Du trenger vår hjelp for å finne Brude.
Hva om han kan hjelpe?
Hva om han får dragen til å kjempe med oss?
Ikke gift.
Onkelen min og jeg drepte fem menn til.
Brude har drevet alle bygder i skjul
og hengt friske menn som ikke ville bli med i hæren hans.
Vi vil bare leve i fred.
Men med ham og den fordømte muren deres...
Lorne sier denne skapningen reddet livet ditt.
Stemmer det?
Har en drage kommet ned fra stjernene?
Og med ni egg.
Hvordan vil du overbevise den om å støtte oss?
Da drager levde,
tjente de menneskene.
Riddere hadde et spesielt bånd med dem. Vi er utvalgte.
Det er tullprat fra sør.
Skjebnen brakte meg til dragen.
Kanskje det er skjebnebestemt at vi forenes.
Hver en løkke
gir meg hyssing jeg skal skyte på Brude i de dødes navn.
Denne er for moren min.
Vis oss dragen.
Denne veien.
Jeg føler ham!
Den er i bevegelse.
Hjertet mitt.
Og hjertet ditt.
Er ett hjerte, ikke sant?
Jeg, Gareth.
Jeg, sterk.
God. Godt menneske.
De andre, barbarer. Slemme.
Veldig grusomme, onde, stinkende...
Jeg delte hjertet mitt med landsbyidioten.
Kan du snakke?
Og du er en hanndrage.
Men du legger egg.
Ikke anta ting. Eggene er ikke mine.
Jeg er vokteren deres.
Jeg mente ikke å være frekk.
Og jeg visste ikke at drager snakket.
Vi kan ikke.
I hvert fall ikke slik.
Du gjorde dette mot meg.
Da hjertene våre ble delt, var det plutselig ord i min munn.
Har du et navn?
Hjemme kalles jeg Hissyoxyillammochogannatoss.
Så...
Hva med noe enklere?
Jeg vet det. Du er en drage.
Hva med Drago?
Drago?
Drago.
Godt nok.
Hvorfor reddet du meg?
På grunn av barmhjertigheten din.
De unge dragene i eggene sine.
Uten å tenke på egen sikkerhet
reddet du dem.
Gareth. Flott!
Det går bra. De er venner.
De er venner.
Jeg, menneske.
Du, drage.
Gjort det, takk.
Den snakker!
Et vitne
til at en drage og en ridder
deler et hjerte.
En ridder?
Du?
Ja.
Sir Gareth.
Ja vel. En ridder kan hjelpe med å redde eggene.
I feil hender kan de utgjøre mye skade.
Følg meg.
Hvorfor flyr du ikke ned og brenner dem til aske?
Følg med.
Skynd dere! Den kommer!
Hold ilden tent.
Dere hørte ham! I motvind!
Jeg tar en tunge for alle som slukker!
Trollmannen har forhekset meg.
Om dagen eller i lyset fra en fakkel blir jeg spøkelsesaktig.
Hvis du kan slukke noen fakler,
kan jeg få tilbake eggene og oppfylle plikten min til å oppdra dragene
som menneskehetens venner.
Og hvis vi gir deg eggene,
vil du hjelpe oss med å beseire barbarene?
Med glede.
Inntrenger!
Forbered dere!
- Olje! - Ild!
Snart, mitt barn.
Du vil forstå hva jeg har planlagt for deg.
Maling kan ikke skjule din ekte hud.
En sørlending?
Så langt hjemmefra.
Hva gjør du på denne siden av muren?
Er du spion?
Liker du skattene mine?
Jeg ba om
at spådommen ville bringe meg én drage
jeg kunne gjøre til min.
Hold deg nede.
Men ni?
De vil vokse opp og bare kjenne meg som sin mester,
og når vingene deres er sterke,
flyr de over muren din
og viser folket ditt skrekken de har vist mitt.
Bind ham fast i treet.
Det er dette som skjer med dem som står imot månens strøm!
De kjenner hverandres smerte.
Vann!
Bundet sammen,
akkurat som Merlin sa.
Hvis du dør,
dør dragen også.
Så verdifull.
Brude valgte månen som åndsledsager.
Når den avtar, ved soloppgang,
er kreftene hans på sitt svakeste.
Sov nå, moder måne.
La magen din svelle for å gi oss en mørkere natt.
Kom. Vi skal på jakt.
Jeg kan skape en tåke
så tykk at den skjuler dere,
men så naturlig
at de aldri mistenker at det var meg.
Dere bør være verdt 100 kroner, ellers blir dere speilegg.
Lorne.
Her.
Jeg klarer dette.
Jord og vann,
mørkeste myr,
vann og luft,
hvit som tåke.
Hvit som tåke!
Hva er dette?
Trolldom!
Hester fra trærne!
Gjør dere klare, menn!
Unna vei!
Jeg tar det.
Ta imot!
Du trenger mer en røyktriks, spjæling.
Stopp. Vi venter på onkelen min her.
Vi burde fortsette mens vi kan.
Der jeg kommer fra, bruker man en fordel når man har den.
Vent!
Lorne! Lorne!
Er du skadd?
Trolldom krever sitt.
Selv når du gjør det rett.
Her, reis deg.
Jo yngre du er,
jo mer energi bruker det.
Drago.
Takk for at dere reddet dem.
Dagslyset brenner.
Jeg må forbli i skyggene.
Så dere det?
Han hoppet.
Og hva er vel en drage som er maktesløs under solen verdt?
Vi har satset alt på ham.
Kan du ikke bryte forbannelsen?
Jeg ble aldri ordinert.
Men med nok tid kan jeg kanskje studere skriftrullene mine.
Har du funnet kuren din?
Vi har litt tid før de får tak i hestene sine,
men de finner alle familier i dalen for å finne deg.
Nei, Brude følger eggene.
Jeg frakter dem sørover i vognen og avleder troppene.
Da får dere tid til å samle de skjulte
og en sjanse til å stå imot.
Reis sørover, så når du muren om tre dager.
Det er lenger å reise nordover.
Med mindre du planlegger å beholde eggene.
Nei. Jeg reiser raskere der jeg allerede har vært.
Dessuten er jeg ridder.
Jeg er utvalgt. Dragen stoler på meg.
Greit.
Sørover, da.
Men Brude har menn som tar folk til slave i åsene.
Vi må være forsiktige.
- Vi? - Jeg blir med.
Og Lorne kan studere skriftrullene på veien.
Gi våpen til alle som kan slåss,
så reis sørover, så fanger vi Brude mot muren.
Rhonu, reisen blir vanskelig, med lite søvn.
Ser det ut som om jeg har levd behagelig?
- Jeg forbyr det. - Forbyr?
Jeg er bare redd for sikkerheten din.
Og kan du klandre meg?
Du må vel ha følt noe da du berørte hjertet mitt?
Nå setter vi i gang.
Hun setter seg fast, hva?
Som en slyngplante med torner.
Svaret er nei, forresten.
Jeg kan ikke klandre deg for at du er beskyttende.
Le om du må.
Kom igjen, tror du virkelig at en kelter kan like en sørlending?
En mann er en mann, ikke sant?
Jo, en mann er en mann,
men han får naturen sin fra hjemlandet.
Det tror vi i hvert fall. Innenfor muren.
Innenfor? Du mener utenfor.
Nei, denne siden er innenfor.
Den andre siden er innenfor. Dette er utenfor.
Du bygget muren for å holde oss inne.
Som dyr i et bur.
Den ble bygget for å holde dere ute, som monstre ved døren.
- Og jeg bygget den ikke. - Og jeg er ikke
et monster.
Jeg kunne ha valgt ordene mine bedre.
Hva i helvetesild skjedde nå?
Jeg holdt det bare.
Det var ikke med vilje.
Frem til dragene klekkes ut, kan de ikke kontrollere ilden sin.
Jeg er redd noen av dem kanskje ikke vil overleve reisen.
Jeg trenger sørlendingen i live!
De hørte nok lyden.
Da kommer vi oss av veien. Reiser til fots. Holder oss til ulent terreng.
Gi meg eggene.
Sakte.
Sånn ja.
Forsiktig.
Sånn ja.
Det er en hule lenger fremme.
Gareth.
Hva ser du?
En skygge.
Den har form og følelse.
Ja. Brudes mørke magi har åpnet skyggene for meg,
og til deg også, gjennom hjertene våre.
Kom. Jeg skal vise deg hvordan det fungerer.
Venter du på at jeg skal bære deg over terskelen?
Om du lærer deg å mestre skyggehopping, kan du reise raskt.
Som å få vinger!
Drago! Vent!
Første steg, se på skyggene som dører.
Bruk fantasien.
Ser du? Alle skygger er en passasje.
Prøv selv.
Det er skyggehopping, ikke skyggeståing.
Bare le, øgleånde.
Andre steg: velg en skygge å gå ut av foran deg.
Tredje steg: konsentrer deg og ikke tenk på distraksjoner.
Følg meg.
Hopp, hopp, hopp!
Hopp!
Hopp, hopp, hopp!
Hopp!
Du klarer det!
Konsentrer deg!
Hopp!
Kanskje du ikke har arvet noe fra meg.
Enten det, eller så distraherer Rhonu deg.
Jeg tror hun liker deg.
Du er gal.
Se måten hun håner deg.
Når en hunndrage synes en hann er verdig, slår hun ham med halen.
Vi får håpe at den tradisjonen ikke blir populær hos mennesker.
Du liker henne også.
Det gjør jeg ikke.
Hver dag blir båndet vårt sterkere.
Først var det smerte, sorg.
Men nå kjenner jeg måten hjertet ditt hamrer når hun er nær deg.
Vi blir jaget av en mordersk trollmann. Selvsagt hamrer hjertet.
En ekte ridder kan trene hardt og overse distraksjoner.
Jeg trente i årevis, din snakkende saltaske.
Hvordan våger du? Ta den.
Du kommer med antagelser igjen.
Rustning.
Kjenner du ingenting?
Det kiler kanskje litt.
Hyggelig å se at du fant en anledning til å være tosk.
Kom.
Lorne har funnet noe.
Den kalles, enkelt og greit, Trollmannens forbannelse,
et trylleformular for å trellbinde.
Offeret vil følge druidens ordrer, men bare fra soloppgang til solnedgang.
I dagslys vil de være svake, ubrukelige.
Det finnes alltid en pris,
selv for en trollmann som Brude.
Ser du?
Forbannelsen begynner sakte å virke.
Men ved fullmåne
mister offeret fri vilje.
Drago vil stå på Brudes side.
To dager.
Kom til meg.
Er det noe i veien?
Jeg drømte om de store tingene dragene vil gjøre for menneskeheten.
Så kjente jeg at forbannelsen våknet.
Det virker som om onde ønsker kan ødelegge drømmer i tillegg til hjerter.
To dager til vi når muren.
Og for Drago.
Hva het hun?
Begilda.
Er hun vakker?
Har hun født barn?
Du må spørre ektemannen hennes.
Hvilke grusomheter driver dere med over muren?
Du misforstår.
Hun er en gammel kvinne som var snill mot meg.
Og når det gjelder skjønnhet,
har jeg sett mer på denne siden av muren.
De var her.
Tegn til bål.
Frykt.
Vi nærmer oss.
Sett opp farten!
Dukk.
Rør på deg, din hund!
Jeg kjenner den klanen.
Noen er slektninger fra gårdsbruk i øst.
Fem vakter.
Vi kan frigjøre dem.
Er du gal? Vi må videre.
Når de har passert, kan vi fortsette over åsen og inn i skogen.
Eggene er det eneste viktige nå.
Det viktige er friheten til folket mitt.
- Her. - Forsiktig.
Gjør som du vil.
Jeg skal hjelpe dem.
Rhonu, vent.
Hør på meg.
- Du kunne ha prøvd å stoppe henne. - Meg?
Du er liksom den store ridderen.
Skal vi dra?
Hun sa vi burde fortsette.
Det er strake veien sør utenfor skogen.
Sir Gareth. Jeg har sett deg kjempe.
Du kan beseire dem.
Hun er helt alene.
Du har kostet oss én drage, vil du drepe resten?
Fortsett! Gå, sa jeg!
Båndene som binder,
hør mine ord,
løsne dere,
frigjør dere!
Vi er fri!
Lorne!
Vi er fri!
Gareth.
En ridder sverger å være tapper.
Se!
Jeg er tilbake!
Skygge om dagen, lyst om natten, for å følge mitt bud i fullt månelys!
Alle overlever ikke denne reisen.
Ofre det du må.
Skyt! Skyt!
Skyt!
Gjennom din egen skygge! Så tappert!
Sørlending!
Jeg ser at du svermer for den merra.
Kyss halsen hennes mens du kan,
før jeg strekker den som jeg gjorde med moren hennes.
Hei, du. Vent.
- Kom igjen. - Nei!
Det er fortsatt for mange av dem. Kom igjen.
Kodeksen.
Da Drago fikk tilbake skikkelsen sin, kan du ha gjort det?
Jeg? Hvordan da?
Du fulgte kodeksen.
Du kom tilbake.
Og sånn jeg husker det, var det akkurat da Drago dukket opp.
Dere deler følelser, smerte.
Kanskje han kjenner tapperheten i deg også.
Hvordan føles det?
Å se hjemmet ditt?
Vanskelig å se noe annet enn en mur.
Ved slutten av dagen i morgen er vi fanget mellom den og Brude.
Onkelen din kommer frem, det er jeg sikker på.
Han rir til den sikre død hvis Drago er under Brudes kontroll.
Mennene på muren vil godta en ridders anmodning om beskyttelse,
eller hva?
Ja, de er menn av ære.
Jeg vet om et sted vi kan søke ly.
Druidesirkelen,
der jeg skulle få kappen min.
Ikke nå lenger.
Forbannelsen blir sterkere. Jeg kan ikke bevege på meg.
Du må kjempe imot.
Brude er en mektig trollmann, som jeg visstnok aldri blir.
Jeg finner ikke en måte å bryte forbannelsen på.
Jeg er nå en fare for dere alle. Dere må reise.
Vi trenger deg.
Jeg nekter å bli en slave.
Jeg tar mitt eget liv først.
Og mitt?
Nei!
Det må finnes et alternativ.
Rhonu har rett.
Jeg kan ikke ta livet av deg.
Man må ta sine egne avgjørelser.
Jeg har ikke takket for at du delte hjertet ditt.
Og jeg har aldri sagt unnskyld
for at jeg tvilte på
at du er en ekte ridder.
Tiden er inne.
Vil jeg fortsatt kjenne hjertet ditt?
Hva skal jeg gjøre?
Hva kommer nå?
Følg kodeksen, som riddere alltid gjør.
Jeg er ikke ridder.
Det var jeg aldri.
Jeg vet ikke engang hva en ridder er lenger.
På den andre siden av muren
finnes det ingen kodeks.
Bare ondskap.
Jeg er lei for det.
Gareth,
hvis du virkelig vil bli ridder,
vil makten din forsvare de svake,
ordene dine vil bare være sannhet.
Og hvis dette blir min siste dag i frihet,
er jeg glad for at du står ved min side,
min venn.
Her er det.
Vi kan ikke rømme lenger.
Hold dere i skjul.
Vent! De skyter en av oss når de ser oss.
Vær hilset! Menn på muren!
Det er meg! Gareth! Ikke skyt!
Ikke skyt!
- En mann nærmer seg! - Ikke skyt!
- På post! - Det er meg!
Kalin, det er Gareth!
Jeg har vendt tilbake fra nord!
Kalin, åpne porten.
Når som helst kommer det barbarer fra de trærne, hundrevis...
Hva har vi her?
...ledet av en ondskapsfull og mektig trollmann og en drage.
Dere ler ikke når dere er under angrep.
Så du har vendt tilbake. Ikke tomhendt, håper jeg.
Et drageegg, laget av gull.
Hva gjør han?
Han viser sitt sanne hjerte.
Gareth! Vent!
Ikke!
Bueskyttere, klare!
Nei, vent. De er med meg.
- Skyt når jeg sier fra. - Se!
Du har visst funnet skatten du trengte for å kjøpe en riddertittel.
Var det utvalgt du sa?
Jeg vil ikke ha den lenger.
Åpne porten.
Du må tro meg.
Jeg vil bare hjelpe.
Åpne porten!
Reisen din har ikke forbedret folkene du er med.
Men du har så visst oppnådd det jeg ba om.
For denne fabelaktige skapningen
slår jeg deg gjerne til ridder.
Men siden du har brakt denne, hva kalte du det,
mektige trollmannen til muren min?
Vil jeg nekte deg.
Velkommen,
kjæledyret mitt.
I kveld blir du min i kropp og sinn.
Var dette en del av planen?
Han førte oss til døden.
Og du, druide. Du sa han ville frigjøre oss.
Hva venter de på?
Toskene har glemt stigene sine.
De kommer seg ikke over muren.
De venter på månen!
Venter på Drago.
Hvis vi er her oppe når han angriper, blir vi brent til aske.
Jeg kan befri Gareth.
Men du kan ikke utføre tautrikset,
for han er bundet med kjetting.
Dette er ikke et tautriks.
Jeg har hørt at kongen din har spist alle skapninger som går, flyr og svømmer.
Han vil betale dyrt for å spise disse sjeldne skapningene.
Nå, mitt barn.
- Til våpen! - Til våpen!
Måne og sol, to som én.
Skifter plass, druidens dans.
Lorne? Hvordan...
Kom dere opp på muren, feiginger!
Spis!
- Til kamp! - Til kamp!
Vi har mistet ham.
Drago er borte.
Vi har mistet alt!
Og det beste jeg kan gjøre, er å skyte en pil rett gjennom ditt og hans hjerte!
Drep meg om du vil.
Men det eneste gode som er igjen av Drago, er her inne!
Han delte hjertet sitt med meg før han ble forbannet.
Men hva skal du gjøre? Gi det tilbake til ham?
Jeg skal gjøre det kodeksen krever.
Fremad!
Vi har mistet dragen!
Jeg har ført dere til et blodbad!
Kom denne veien, min kjære.
Jeg skal se den andre siden av den muren!
Angrip!
Ta det du kan.
Du trenger ikke telle.
Vi har stengt.
Prøver du fortsatt å vinne et sølvsverd?
Dette holder.
Gå.
Ser du hva som skjer når du bryr deg om uverdige barbarer?
Du har fordømt denne bebyggelsen.
En ridder sverger å være tapper.
Den gamle reglen?
Bare poesi, gutt.
Det er mer enn du noen gang har lært meg.
Og var det ikke for de ordene, ville jeg fortsatt stjålet fra de fattige.
Og du ville fortsatt hatt
hodet ditt!
Sverdet mitt skal forsvare de hjelpeløse.
Ser du? Jeg har lært deg noe.
Og nå din siste leksjon, væpner.
Den gamle kodeksen har blitt kjøpt og solgt.
En ridder er bare verdt profitten sin!
Sikt på frontlinjen deres.
Du, opp med albuen.
Lærer de dere ingenting her?
Bedre.
Livet kan overraske deg.
Jeg forlater ikke deres side.
Våre hjerter kjenner bare dyd.
Modig jente.
Vis meg dragens egg, så slipper du hengeløkken.
Rhonu!
For moren min!
Løp! Løp!
Gareth!
Forbannelsen er brutt!
Du reddet meg!
Landsbyidioten slår til igjen!
Jeg ser bare en ridder.
Sir Gareth.
Druiden lever! Få ham ned!
Gareth?
Det funket visst.
Jeg synes du har fortjent den kappen.
Gareth!
Hold ut, Rhonu.
Vi klarte det.
Vi vant.
Gareth.
Nå har vi virkelig noe til felles.
La denne dagen markere begynnelsen på en ny tidsalder,
med dragenes visdom og den gamle kodeksen.
Vi kan legge fra oss våpnene og forenes i fred.
Sir Gareth!
Dette vil nå kalles Drageporten,
og den skal alltid være åpen for folk fra begge sider.
Er jeg den utvalgte nå?
Man må ta sine egne avgjørelser.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Få din egen konto gratis. Skrive til oss på hunddawgs@gmail.com
- Velkommen fra nord. - Heisann.
Vil du ha en gulldragekopp?
- Den. - Denne?
- Ja. - Denne er best.
Bare én. Den?
Greit.
Velkommen. Lyst på en dragekrukke?
Norwegian